- JEG, CLAUDIUS -
4. HVAD GØR VI MED CLAUDIUS?
Jeg selv som ung. Ikke ligefrem et smukt syn...
så kommer vinteren da alt er stille
men alt, hvad de himmelstyrede årstider lægger øde
bygges op igen af månen med dens stråler...
Postumus, Agrippas eneste overlevende søn og min bedste ven.
Hans mor Julia blev jo forvist-
-og begge hans brødre døde under mystiske omstændigheder...
Apollo med det gyldne hår er min bror Germanicus, en stor kriger...
Og vent blot, så får I en skabning af en helt anden slags at se.
Min søster Livilla. Ja, der er hun.
Hun piner og plager Postumus som altid, når hendes mand er væk.
Hvor smukt! Min kære Horats, hvilket sprog!
Vidunderligt, vidunderligt...
Var det ikke herlige digte? Det er, hvad jeg kalder poesi.
Meget bedre end Ovid. Så kan folk sige, hvad de vil.
Vist er hans digte smukke, men de er så tvetydige.
En hel del af dem er simpelthen uanstændige!
"Sådan en smuk stemme", siger folk. Men hvad siger han? Grimme ord.
Poesi skal handle om behagelige ting. Ting, som børnene kan høre.
Jeg vil have et eksemplar af bogen. Og jeg har en gave til dig.
Det er ingenting, bare en lille guldstatue. Etruskisk, tror jeg.
Massivt guld. Du er den eneste, der vil forstå at værdsætte den.
Praxis, hvor er du? Han ved, hvor den er.
Vent bare, til du ser den.
-Du må kommer igen en dag. -Når det behager Dem.
-Jeg vidste, du ville vælte den. -Hvor kan du være så klodset!
Hvis du så gerne vil gøre rent, kan du arbejde i køkkenerne.
Claudius!
-Væk Pina, vi skal hjem. -Det er på tide, at alle går hjem.
-Skal I gå? -Det har været mørkt i to timer.
Vi får travlt i morgen. "Et søvnigt hoved er et dumt hoved."
Hvilken poet han er, den Horats...
Nå, Livilla... hele familien var her, undtagen din mand.
-Castor afskyr familiemiddage. -Det forstår jeg ikke.
-Tiberius, tal med din søn. -Han hører alligevel ikke efter.
-Godnat, farmor... -Det er min fod, du træder på.
Kom så, Claudius!
Jeg inspicerer dine tropper i morgen. I hvilken stand er de?
Udmærket. Godnat.
-Godnat, Domitia. -Godnat.
Godnat, Livilla. Sig til din mand... Ja, du ved det.
Godnat, du kære. Du var så smuk i aften.
Godnat.
-G-godnat, f-farfar. -Hvad? Godnat, Claudius.
Det har været en skøn aften.
Det er dejlige børn. De blev vist glade for deres små gaver, ikke?
-Men skal vi dog gøre med Claudius? -Hvad mener du?
-Spillene til hans fars ære. -Behøver vi tænke på det nu?
-Skal han sidde i din loge? -Ja, ellers vil det virke mærkeligt.
-Sidde ved siden af en spastisk idiot! -Vi spekulerer på det i morgen.
Godnat, du kære. Tænk ikke på Claudius.
Jeg inviterer ham til middag og ser, hvordan det går.
Hvis vi bare kunne få de trækninger til at stoppe!
Cæsar, tilgiv mig, men en kurer er netop ankommet fra Germanien!
Er du gal? Skal jeg læse depecher på denne tid?
Men det haster! Der er sket en forfærdelig katastrofe.
-Send ham ind. -Kom ind!
Kunne du ikke have taget et bad først?
-Tilgiv. Jeg red i fire dage... -Hvilken legion tilhører du?
-Jeg tilhørte den 19. -Tilhørte...?
Den 19. legion eksisterer ikke længere. Heller ikke den 1 7. og 18.
Quinctilius Varus' hær blev nedslagtet i Teutoburg-skoven.
Intet beskytter Gallien mod germanerne.
-Nedslagtet...? -Hvad er det, du siger?
Der er ingen hær tilbage i Germanien.
Soldater, ordonnanser, reserver-
-og staben... Nedslagtet til sidste mand.
De, der overlevede slaget, blev dræbt.
-Hvor er Varus? -Død...
Da han så, at alt var tabt, tog han sit liv...
Tre legioner...?
Tre legioner... Intet tilbage.
Send bud efter Germanicus og Postumus... hurtigt.
Følg med mig til mit arbejdsværelse. Kom!
De overfaldt os her og her. Vi var ude på en straffekspedition-
-fordi en skatteopkræver og hans medhjælpere var blevet myrdet.
Tre legioner til en straffekspedition?
Ikke i starten.
Men nederlagene fik ham til at sætte hele hæren ind.
-Hvad med de loyale germanere? -De forrådte os og forsvandt.
Var I ikke blevet advaret?
-Mange gange, Cæsar. -Fortsæt!
Vi havde mange underretninger om, at der var noget i gære.
Fortsæt.
Den øverstbefalende ignorerede det.
Den stivnakkede idiot! Jeg skulle aldrig have udnævnt ham.
Vi rykkede frem på ad en skovvej, uden fortrop eller spejdere.
Vi måtte fælde træer, så germanerne nåede at blive samlet. Det regnede.
Skytternes buer blev våde, og læderskjoldene for tunge.
Vognene kørte fast. Da germanerne angreb, var situationen håbløs.
-Hvad er der sket? -Østhæren er nedslagtet. Totalt...
Der er nu intet mellem germanerne og de galliske provinser.
Hvordan slap du væk?
Cassius Chaerea holdt hovedet koldt. Han formerede 120 mand.
Vi kæmpede os igennem og nåede tilbage til fæstningen.
Tog germanerne fanger?
Ja... De satte dem i bure af pil og brændte dem levende.
Deres Nåde, Postumus Agrippa er ikke på sit værelse.
Faldt det dig ikke ind, at han måske besøgte sin kones værelse?
Dér var han heller ikke. Men jeg spurgte en af vagterne, der sagde-
-at han havde set ham gå til Deres sønnedatters lejlighed.
-Livillas? -Ja.
Jeg spurgte naturligvis ikke mere, for...
...hendes mand er ikke kommet hjem endnu.
Med Postumus' mænd kan vi næsten samle en legion.
Bare ikke germanerne har taget broerne over Rhinen.
De er jo barbarer! De plyndrer og bekæmper hinanden.
-Vi må indtage broerne, hurtigt. -Jeg tager af sted i morgen.
-Jeg afventer resten og kommer. -Nej, i morgen bliver her panik.
-Den var her for flere år siden. -Så er den vel blevet stjålet.
Her er vist nogen...
Vi leder efter grækeren Polemokles bog om Polybius' militærtaktik.
Den står ikke i kataloget, men den har været her.
Jeg skal se efter.
Men er det ikke unge Claudius? Hvad er det, du læser?
Sikkert noget romantisk sludder. Hvad er det, du læser?
Deres egen "Borgerkrigenes historie".
-Noget sludder... hvad? -Du ved, hvem jeg er?
Javist, Asinius P-P-Pollio... En af vore s-s-største historikere.
-En af...? Hvad mener du? -En af de to største.
Og hvem er den anden?
Livius, selvfølgelig.
Der kan ikke være to, der er den største. Det er noget nonsens.
-Hvem af os læser du helst? -Pollio, det er ikke fair af dig.
Drengen er jo intelligent. Hvem af os læser du helst?
-Det a-a-afhænger af... -Intelligent, men fej!
Det afhænger af, hvad jeg søger. Er jeg ude efter smukt sprog-
-læser jeg Livius. Er det faktatolkning, læser jeg Pollio.
Du gør ingen tilfreds ...og det er altid en fejl.
Jeg v-v-ville jo bare sige s-s-sandheden.
Han kan måske alligevel blive historiker.
De så den måske i Octavians bibliotek?
Nok er jeg gammel, men jeg ved, hvilket bibliotek jeg er i.
B-bogen står p-på øverste hylde, fjerde fra vinduet.
Jeg læste den forleden dag.
Men den hedder "En afhandling om taktik" og er af P-Polemokrates-
-ikke Polemokles. Han var j-j-jøde, ikke græker.
Jeg bryder mig ikke om at blive rettet så mange gange på samme dag.
-Har jeg f-fornærmet ham? -Ja, og det har han godt af.
Du kan godt lide historie? Men hvem pokker er du egentlig?
Tiberius C-Claudius Drusus Nero Germanicus...
Jaså, den Claudius! Man har sagt, at du er idiot?
Min f-f-familie skammer sig over mig, fordi jeg s...
...s-s-stammer og har trækninger i hovedet.
Kan du ikke få det til at holde op?
Nej, men lægen sagde, at jeg m-måske vokser fra det.
Hvorfor læste du om borgerkrigene?
Jeg samler materiale til min fars og farfars biografi.
-Dem husker jeg udmærket. -De t-t-troede på republikken.
Det var derfor, de døde.
Det var derfor, de blev forgiftet.
-F-f-forgiftet?! -Ikke så højt.
Jeg skal ikke nævne nogen navne, men...
En biografi over din far? De lader dig ikke gøre den færdig.
-Hvem? -Glem det... Et godt råd:
Vil du leve et langt og nyttigt liv?
Så overdriv din stammen og din halten.
Spil idiot, så meget du vil! Forstår du...?
En fornøjelse at tale med dig. Nu må jeg finde Livius.
Forgiftet...?
Smag det her!
Intet er som friskplukket frugt fra et træ eller fra marken.
Lækkert. Men du bad mig ikke komme for at smage figen, vel?
Hvilken lykke, at vi ikke blev født i en hytte ved Rhinen-
-eller i et telt i Syrien! Har du tænkt på, hvad Rom betyder?
Forstår du, hvor meget arbejde, det krævede-
-at gøre den til verdens hovedstad?
Hvilket arbejde, hvilket engagement?
-Er du utilfreds med mig, morfar? -Sæt dig. Hør på mig, Postumus!
Andre tænker kun på deres brød og deres skuespil-
-men vi skal forsyne dem med det.
-Jeg hører kun klager over dig. -Hvilke klager?
Du smed en paladsvagt i springvandet forleden dag.
-Han lo ad Claudius. -Det gør alle!
Vil du smide alle i springvandet? Og du er grov og hidsig.
-Livia klager hele tiden over dig. -Hvad siger hun om mig?
Hun... og andre siger, du er lidt af en skørtejæger. Passer det?
Da kureren kom fra Germanien, sendte jeg bud efter dig.
Du var ikke på dit værelse...
Du går for lidt i seng med din kone.
-Jeg ville ikke have hende. -Du kan vel gå i seng med hende.
Vi skal foregå med et godt eksempel og vise et godt familieliv.
Hvorfor har jeg ikke fået arven efter min far?
Du får din arv, når jeg mener, du er moden til det.
-Skal jeg gennemgå en eksamen? -Vær ikke næsvis.
Din far var min bedste ven. Var der sket mig noget, havde han taget over.
Det er det, jeg søger hos hans sønner.
Men begge dine brødre er døde. Du er alt, hvad jeg har tilbage.
Det er min hensigt, at du skal efterfølge mig.
-Min stedfar ønsker det måske ikke. -Tiberius klarer jeg.
-Du adopterede også ham. -Af respekt for hans mor.
Tiberius og jeg kan ikke enes. Jeg bryder mig ikke om ham.
Han er ikke den rette til at efterfølge mig. Men vi er ikke konger.
Skønt efter alle disse år accepterer senatet nok min anbefaling.
Men du må gøre dig fortjent til den.
Kom.
Farmor, du sendte bud efter mig?
Hvordan har du det?
Hvorfor bedrager du din mand, hver gang han er væk?
Jeg forstår ikke...
-Hvorfor lukkede du Postumus ind? -Hvem har sagt det...?!
Kom her.
Du vil vel ikke lyve over for mig, som om jeg var en idiot?
Jeg ved alt, hvad der sker i Rom ...også i mit eget hus.
Jeg har ladet dig og Postumus Agrippa skygge-
-som jeg lod hans mor, din faster Julia, skygge.
Husker du hende?
Hun blev sendt til øen Pandataria.
På et par minutter kan man gå tværs over hele øen.
Men hun spadserer nok ikke længere.
Hun har nu været der i syv år.
Det var ikke min mening... Jeg skal aldrig gøre det mere.
Send mig ikke væk.
Jeg vil aldrig se ham igen. Jeg sværger!
Du har altid været en uartig, lille pige, ikke?
Din mor var aldrig streng nok mod dig.
Sig ikke noget til Augustus. Han sender mig væk!
Nej... Det bliver måske ikke nødvendigt.
Tør dine tårer.
Ja, sådan.
Sådan en smuk pige... Jeg var også smuk engang.
Du siges at have været den smukkeste i verden.
Der var en til, men hun var i Egypten...
Og desuden levede hun ikke lige så længe som jeg...
Postumus Agrippa... Du er ikke forelsket i ham, vel?
Han opvartede dig?
Vi kvinder er så skrøbelige.
-Han har altid villet have mig. -Og du ville gerne pirre ham?
Jeg sværger på, at jeg ikke gør det mere.
Nu skal vi ikke have så travlt med at sværge på noget...
Du kære, jeg må tale med dig som til en voksen kvinde.
Kan jeg tale med dig ...kan jeg åbne mit hjerte?
Ja, farmor!
For mange år siden gennemgik vi borgerkrigens lidelser.
Rom vaklede og var nær sin undergang.
Jeg frygter, at det kan ske igen...
-Vil det ske? -Én ting ved jeg.
Kun en hånd på roret kan holdet skibet på rette kurs.
Men hvis? Rivaliseren kan få borgerkrigen til at bryde ud igen.
-Er der nogen, der tvivler? -Ikke jeg... men en anden.
Augustus?
Ja... og det er min pligt at fjerne den tvivl.
Det har altid været mit eneste mål...
...og nu skal det blive dit.
Hvordan, farmor?
Du ønsker, at din mand skal blive romersk kejser, ikke?
Jo.
Så skal hans far blive kejser før ham.
Tiberius efterfølger Augustus, Castor efterfølger Tiberius...
Kun sådan kan linjen føres videre.
Lettere at acceptere end at afvise...
-Og Postumus? -Bravo, hovedet på sømmet...
Postumus... Som altid kommer vi tilbage til Postumus.
Han har jo ikke gjort noget.
Han holder broer, men går ikke over dem. Han driver sit eget spil.
Kom ind.
Efter et halvt år derude har din søn kun taget broerne over Rhinen.
-Hvad siger han? -Han siger ingenting!
Det går det ud på. De fordømte barbarer har jo mine ørne.
Quinctilius Varus, hvor er mine ørne?
Lad os være alene.
Han er naturligvis forsigtig.
Han skal hente mine ørne, ikke sidde ved Rhinen.
Han har en frisk hær. Skulle han risikere baghold?
Han kunne lige så godt være blevet her. Han driver sit eget spil.
Nu er du barnagtig.
-Hvorfor får jeg ikke mine ørne? -Han slår til, når hæren er parat.
Nu straks! Jeg sender Postumus derhen med en hær.
Jeg tror ikke, det ville være klogt.
-Jeg tager de militære beslutninger. -Bliv nu ikke vred.
Jeg ville aldrig drømme om at blande mig i det.
Min søn vil sikkert have forstærkning ... men hvorfor Postumus?
-Han er uerfaren. -Det siger du hele tiden.
I så fald er det, fordi det er rigtigt.
Han har trænet rekrutter på Marsmarken i flere måneder.
Lederskab i kamp er noget helt andet.
Han skal jo lære det. Broderen var guvernør i Syrien som 19-årig.
Men både du og senatet havde tillid til Gaius.
Pålidelig, en statsmand, elsket af alle.
Postumus er helt igennem uberegnelig.
Sender du Postumus, vil Tiberius tage det som en kritik.
Fint! Den nye hær skal ikke bare spørge, hvordan han har det.
Mellem Postumus og Tiberius har der altid rådet mistænksomhed.
Tiberius vil se Postumus som en spion og tro, du ikke stoler på ham.
-Det er latterligt. -Du sagde, han drev sit eget spil?
Undgå tvister mellem anførerne og send Germanicus!
Godt, jeg sender Germanicus, men jeg vil have mine ørne tilbage.
-Hvad er dette? -En biografi, begyndelsen til en.
Skrevet af min idiotiske sønnesøn Claudius. Antonia fandt den.
Jeg behøver ikke læse den, vel?
Nej, den skal tilintetgøres. Den er statsfjendtlig.
Han priser sin fars eneste fejl, forkærligheden for republikken.
Han er harmløs. Jeg skal da ikke straffe ham, vel?
Jeg vil bare vide, om han skal sidde i din loge under spillene.
Til hans fars ære...
Germanicus ved Rhinen ...så er ingen søn med.
Han kan sidde længst tilbage. Du tror vel ikke, at jeg betaler spillene?
Så synes jeg ikke, vi skal have nogen spil...
-Jeg vil bare ikke betale. -Ingen beder dig om at betale.
-Bare vi er enige om det, så... -Har der været nogen tvivl?
Antonia og jeg betaler for spillene ...og Germanicus og Claudius.
Claudius! Så skal han bestemt sidde sidde i logen, på den dyre plads.
Hvornår gifter Claudius sig?
Ved årets slutning. Sidste år fik han det værre.
-Vil pigen have ham? -Og hvad så?
-De blev forlovet for seks år siden. -Stakkels pige... Hvordan er hun?
-Det ved jeg ikke. -Ved hun, hvad hun får?
Ved nogen af os det? Hør nu...
Det her har jeg ordnet i 30 år. Vil du begynde at blande dig nu?
Jeg spurgte bare om noget.
Hvad er der med dig i dag? Hvorfor så sur?!
Det er dig, der er sur!
Du bliver mere og mere sur. Jeg tror, du behøver at hvile dig.
Længe!
Quinctilius Varus, hvor er mine ørne?!
Claudius! Ikke der! Det er de kejserlige pladser.
Sæt dig her bagved, hos Herodes!
Din næse løber...
De kan næsten ikke vente med at se blodet flyde.
Jeg har a-aldrig set kampe før. Bare Germanicus var her...
De propper sig med kager-
-mens medmennesker skal dø for at fornøje dem.
Herodes, ødelæg nu ikke det hele.
Claudius, disse... skuespil har altid fyldt mig med undren.
Oprindelsen er jo r-r-religiøs. Det er en r-r-religiøs ceremoni.
F-f-faktisk...
-Vi æ-ærer de dødes sjæle. -Ved at dræbe endnu flere. Ædelt!
Ti stille! Du er j-j-jøde, så du forstår det ikke.
Desuden kan mor høre dig, og så bliver hun vred.
Jeg vil sige nogle ord til jer, inden spillene begynder.
Saml jer omkring mig!
Spillene holdes til minde om min søn Drusus Nero-
-der var lige så meget værd som alle I tilsammen.
Spillene skal huskes længe efter, at I er døde og glemte...
...også af jeres nære og kære.
I er noget afskum, det ved l, men nogle af jer får chancen til-
-at bevise, at I er mere end det.
Og for dem, der ikke befries af døden, venter friheden bagefter-
-for ikke at tale om guld og mønter...
Men jeg vil have en god forestilling.
Jeg vil have valuta for pengene.
Ikke noget med at kysse i arenaen! Min familie skal ikke se-
-to store, stærke mænd trippe rundt i en halv time, inden de slår til.
Prøv ikke på at narre mig. Jeg kender alle knebene.
Også det med svineblodet, for at en af jer skal se ud som et lig.
Spillene er ved at blive ødelagt af alle de knep, der bliver brugt-
-for at slippe levende fra det. Og det vil jeg ikke have!
Gå til den... så vanker der penge og en fin begravelse til de døde.
Ellers vil jeg opløse dette laug...
...og sende jer alle sammen til minerne i Numidien!
Det var alt, hvad jeg havde at sige.
-Claudius! -Det her er ikke et komedieteater.
Det der skete også for mig engang. Husker du det?
-Hvilke spil var det? -Det husker jeg ikke.
-Eller var det ved væddeløbene? -Gladiatorerne hilser dig.
-Tag det nu roligt. -Det pr-prøver jeg også.
En af dem skal dø, og de virker roligere end du.
-Drusus ville have elsket det. -Jeg tænker på ham...
Han ser os sikkert, du kære. Jeg tror, den tykke vinder.
Skal vi vædde? 20 guldmønter på den tykke.
Det strider mod min tro.
Jeg troede ikke, den forbød noget.
Jøderne elsker hasardspil, men de frygter deres gud endnu mere.
-Hvilken? -Vi har kun en.
Det har jeg aldrig rigtig forstået. I kan få nogle af vores.
Tro mig, Cæsar, den, vi har, er besværlig nok.
Men ved nærmere eftertanke tager jeg mod væddemålet...
Tvær ham ud!
Bare rolig. Jeg skal nok følge ham hjem.
Postumus...
-Hvor er din mand? -På en af sine "udflugter".
Jeg var nær blevet gal, fordi jeg ikke kunne røre ved dig i dag.
Min stakkels elskede...
Mord! Stop! Hjælp... !
Han prøvede at voldtage mig. Før ham bort!
Din tæve! Din elendige tæve!
Hvad er du... et dyr?
Forstår du det ikke? Det hele er jo løgn.
-Hun er skrækslagen. -Hun bad mig selv komme.
Nej... han overfaldt mig.
Hendes mand befandt sig et par rum herfra!
-Hun sagde, han var ude. -Svin!
Stop!
Vent udenfor...
Er det ikke din dolk?
Den kan hun have taget tidligere. De spiste middag hos os.
Skal jeg tro på, at hun narrede dig til sit værelse-
-for at anklage dig for voldtægt? Hvorfor?
Så sig mig det!
-Spørg hende. Hun ved det måske. -Jeg spørger dig!
-Han ender med at anklage os alle. -Hun hader mig. Ser du det ikke?
Hun hader alle, der står mellem dig og hendes elskede søn.
Hvad foregår der? Hvad er det, han siger?
Luk øjnene op!
Alle omkring dig er døde eller forsvundet. Er det mon et tilfælde?
Min far Agrippa, Marcellus, mine brødre Gaius og Lucius.
Min mor Julia og nu mig. Hun rydder vejen for sig selv.
Og hendes søn Drusus, som hun ærer med disse spil.
Hvordan døde han? Hun sendte sin livlæge til ham.
Marcellus? Agrippa?
Er han en lallende tåbe?
Tror han, at de alle blev myrdet?
Er du vanvittig... eller vil du have mig til at tro, du er det?
Ja... meget listigt.
Du tror, jeg vil vise mildhed, hvis du foregiver at være vanvittig.
Du tror, jeg vil overgive dig i en læges varetægt? Nederdrægtigt!
Jeg vil hellere tørre bræk op på gaden end tale med dig.
Det er utroligt, ikke?
For grufuldt at tænke sig...
Jeg må være vanvittig overhovedet at nævne det...
Hvilken bitter spøg.
Forstår du det ikke? Det er ikke mig, der er vanvittig. Det er hende!
Hun ender med at knuse os alle. Også dig!
Jeg kunne dræbe dig nu, lade dine tarme vælte ud-
-som om du var en hund, slået ihjel på vejen.
Men det er for mildt til dig. Du skal lide, som din mor gør.
Du skal leve på en klippeø i havet, kun med fugle som selskab.
Den findes ikke på kortet, for de er for store til dig.
Men jeg skal nok finde en, der passer i størrelse til dig.
Ti minutter... og du kender hvert græsstrå. Du bliver der, til du dør.
Vagt! Før ham bort og hold ham i forvaring.
-Hvad er der med dig? -Jeg føler mig uren.
Nej, du kære, det er ham, der er uren.
I morgen vil vi sammen ofre i templet. Så får du det bedre.
De leder efter mig. Jeg har ikke meget tid.
-Postumus! -Hør på mig...
-Nå? -Han slap væk. De søger i paladset.
Om han så flygter til verdens ende, er der altid en, der vil forråde ham.
Følg din hustru til sengs.
Vær flink mod hende, læg dig hos hende.
Havde du ligger der lidt oftere, var dette ikke sket.
Tror du virkelig, at farmor fik Livilla til at gøre det?
Det er jeg sikker på.
Får Livia det her at vide, er du i fare...
Men du skal vide sandheden og sige den til Germanicus, når han kommer.
Ja, men sørg for, at du overlever. Giv dem ingen grund til at dræbe dig.
Synd, at jeg ikke kommer med til dit bryllup.
Det bliver meget lille. Alle er så flove over mig.
Godt. Sørg for, at de bliver ved med at være det.
Fortsæt med at spille idiot. Det er sikrest.
Det sagde en anden også til mig. Asinius P-Pollio...
Så er vi ikke alene om at vide, hvad der foregår.
Farvel, gamle ven.
Hun er vokset.
Hun er bare blevet ved med at vokse.